THE SATAN BUG Base 3 - Top Secret
-Mange tak. -Ingen årsag.
-Goddag, mr Reagan. -Hej, Raskin. Deres tur nu igen?
De har været væk en uge. Skemaet ruller videre.
-Godaften, dr. Ostrer. -Åh, Reagan...
-Vi må tale sammen. -Kan vi ikke gøre det nu?
Nej, i morgen tidlig.
Jeg kigger ind hjemme hos Dem. Klokken ti?
-Hvad er det her? -Udstyr til laboratoriet.
-Hvad er der sket, mens jeg var væk? -Ingenting, sir.
-Og direktøren? -Tja, dr. Baxter er stadig...
Indadvendt, ja. Hvem er stadig i E-laboratoriet?
Der er dr. Baxter, dr. Hoffmann, dr. Yang, tre teknikere. Seks i alt.
-Vil De bære dem her ind nu? -Ja, sir.
-Godaften, mr Reagan. -Er her stadig nogen, Mason?
Seks. Dr. Baxter, dr. Hoffmann, dr. Yang og tre teknikere.
-Dr. Hoffmann... -Godaften, Reagan.
-Er direktøren derinde? -Ja.
-Bliver De her sent? -Nej.
-Hvordan var det i Washington? -Ikke stille...
Vi har vist fået ny administrator, en dr. Leonard Michaelson?
Hvem har fortalt det?
Dr. Hoffmann.
-Rengøringsdamen sladrede... -En dårlig spøg.
Det er fredag! Farvel, Reagan, vi ses på mandag.
-Problemer? -Bare en lille rest.
-Et par kasser skal herind. -Ja. Raskin har lige ringet.
Godaften.
Hvad er der, Reagan?
-Aftenarbejde? -Nej, men jeg kommer i morgen.
-Hvad tid? -Otte.
Jeg sætter tidslåsen for Dem. Sidst låste De Dem ude hele weekenden.
-De har været bortrejst, ikke? -I Washington.
-Hvor bekymrede er de? -Altid urolige for sikkerheden her.
-Sådan er mit job jo. -De er mest bekymrede for det der...
-Jaså. -Beroligede De dem?
Nej, det er op til Dem.
Sir, tror De ikke, at... Hvorfor ikke holde fri i weekenden?
Jeg har ikke tid, Reagan. Ikke tid...
Trætte mennesker begår fejl. Gud bevare os for fejl her.
Godnat, doktor.
-Godnat, Mason. -Godnat, mr Reagan.
Godnat, dr. Hoffmann.
-Går doktoren snart? -Om nogle minutter.
-Får De brug for mig? -Nej. Godnat, Hoffmann.
-Godnat, dr. Hoffmann. -Godnat, Mason.
Godnat, dr. Hoffmann.
-Træffer jeg dr. Williams? -Ikke her i E-laboratoriet.
Godnat, dr. Baxter. Lokal 216, kontoret.
Mason her. E-laboratoriet er tomt og lukket.
Godnat, dr. Baxter.
Raskin...
Reagan her. Jeg går ind i E-laboratoriet.
Der er et hul i vejen bagved. Det bliver ordnet i morgen.
-Giv besked til mr Reagan. -Jeg siger det, når han går.
-Er han her stadig? -I E-laboratoriet.
Hvornår gik han derind?
Mr Reagan?
Hallo? Mr Reagan?
Mr Reagan!
Gå derover og kontroller sikkerhedsdøren.
Raskin, Base 3. Giv mig dr. Baxter, hjemme. Eller mr Tasserly.
Hallo?
Hvem? Ja, jeg tager samtalen.
Ja? Mr Martin? Ja, jeg kan... Men helst ikke.
Som De vil. Jeg håber, det er vigtigt.
-Mr Martin? -Ja.
-Pænt af Dem at komme, mr Barrett. -Ikke noget at drikke?
-Bor De permanent om bord? -Kun af og til.
-Advokatkontoret går vist ikke godt. -Ikke strålende.
Og alligevel har De en dyr båd.
Hvad vil De, mr Martin?
-Vi har en opgave, der passer Dem. -Jaså?
Pga. Deres baggrund, og at De åbent fordømmer det umoralske i krig.
-Alle siger, de er imod krig. -Ikke fhv. efterretningsofficerer.
Her er Deres dossier. Lee Barrett, 1950, universitet, jurastudier.
Til Korea... helikopterenhed... specialmissioner... hædret.
"Suveræn i enmandsmissioner. Snu, tier stille, god til nærkamp."
Forfremmet til kaptajn, tre medaljer. Her er det negative.
De to sidste afviste De med ordene:
"Krigen har gjort mig for gammel til legetøj."
En bizar udtalelse. Hvorfor anmodede De om afsked?
Ingen fremtidsmuligheder.
Afskedsansøgning bevilget i 1952 efter "ballade" med en generalmajor.
En del er usmidige. Jeg tager nødigt mod ordrer... i visse tilfælde.
Jurastudier igen, eksamen, men udøvede ikke faget.
Fik job i et ministerium, afskediget.
Et nyt ministerium, afskediget... sædvanlig årsag.
-Dygtig til ulydighed. -Alt står der. Hvor vil De hen?
-Senere sikkerhedschef på Base 3. -Hvorfra kender De Base 3?
Vestens hemmeligste anlæg for kemisk krigsførelse.
Afsked for tre måneder siden. Årsag? "Emotionel afvisning af projektet."
Verdens fredsrådet. Henry Martin, generalsekretær.
De har hørt tale om os? Men kan ikke lide os?
Jeg bryder mig ikke om halvhemmelige organisationer.
Heller ikke jeg. Men rådet er et stærkt værktøj i fredens tjeneste.
Ikke kommunistisk, ikke antikommunistisk.
-De vil have en fungerende fred. -Som De også vil, måske.
De har fordømt krigens dårskab.
Denne blev i dag taget fra Base 3. Det er ligegy ldigt hvordan.
Ved De, hvad det er?
-Botulin? -Nej, en vaccine mod Botulin.
Af den mængde kan man dyrke vaccine nok til hvilket som helst land.
Den skal leveres hertil...
Europa... Hvordan bidrager det til fred?
Det neutraliserer et grimt våben. Har begge det, virker trusler ikke.
En farlig mission.
10.000 dollar burde... dække Deres udgifter.
-Beklager. -Afslår De?
Nej, men prisen er 20.000. Halvdelen derhen, halvdelen hjem.
-Kontant. Nu. -Må jeg have lov at sige noget...
Virkelig! Ingen moralprædiken. Det her er ren forretning.
Man forstår, at De blev afskediget.
-Tilfreds nu? -Ja.
-Hænderne på bordet. -Underlige forretningsmetoder.
-Vil De røve fra mig? -Hænderne på bordet!
1: Vacciner lagres ikke på Base 3. Altså er dette et virus.
2: Ingen må vide noget om Base 3. 3: Jeg kender udmærket-
-Verdens fredsrådet og sekretæren, Henry Martin, en tyk skaldepande.
-Hvad vil De gøre? -Overgive Dem i de rette hænder.
Båndet er ikke bevis nok-
-men med Deres aftryk på flasken og pengene...
-Jeg undervurderede Dem. -Om...! Rejs Dem op.
Helt om. Hænderne op mod væggen.
-Cavanaugh, hvad fanden...? -Rolig, det var den eneste måde.
-Til at gøre hvad? -Prøve Dem. Og det hurtigt.
Han er hos Dem? De iscenesatte det hele for at se, om jeg kunne købes?
Jeg vidste ikke, om De var blevet en sikkerhedsrisiko. Folk forandres.
-De gjorde mig først urolig... -Forsvind hjem til Washington!
-Jeg hedder Leonard Michaelson. -Det ved jeg! Tag rekvisitten med!
-De kender til Sikkerhedsbureauet. -Jeg kan forstå, at De er såret.
Generalen sendte os, Barrett.
-For at få Deres hjælp med det her. -Med hvilket?
Der var indbrud på Base 3 i aftes. Reagan er myrdet, Baxter forsvundet.
Dr. Michaelson? Felton Tasserly, viceadministrator.
Vagterne Raskin og Johnson. Trist. Deres første dag og så dette.
Mr Cavanaugh kender De... Og mr Barrett.
-Noget nyt om Baxter? -Nej. Men vi har lagt vores net ud.
-Og forholdsregler her? -Vi har intet rørt, for Deres skyld.
-Men jeg tog gårsdagens vagter med. -Hvem har mr Tasserly talt med?
Kun Dem og vores vagter. Samt dr. Hoffmann.
-Hoffmann? -Han gik sidst. Foruden direktøren.
-Han venter i bygning E. -Vi kigger på Reagan...
-Barrett! Kommer De? -Om lidt.
-Hvad mener Johnson? -Tasserly siger, og Mason sværger...
...ingen gik ind i E-laboratoriet. Reagans død er ikke selvmord.
-Nemlig. Hvad gør vagthunden der? -Han fik en bule i hovedet. I nat.
-Men patruljerede i morges? -Den blev måske slået ned.
Hunde siger ikke noget. De vågner bare og arbejder videre.
-Er hegnet blevet undersøgt? -Hver eneste tomme.
I hjørnet der, sir.
Dr. Hoffmann er meget oprevet. Han vil straks tale med Dem, alene.
Er det i orden?
Dr. Hoffmann, dr. Michaelson...
-Hvordan? -Et slag i hovedet. Våbnet mangler.
-Hvem stillede tidslåsen? -Dr. Baxter, antager jeg.
30 minutter endnu... Er der ikke en måde til at komme ind før?
-Vi skal undersøge stedet. -Først når de røde lamper slukkes.
Den, der forsøger, dør. Hurtigt. 1.000 volt og dræbende gas.
-Vi fandt et hul i hegnet. -Rør intet! Vi kommer.
Få Reagans krop flyttet til et afsides rum.
Taped til. Det ses først, når man kigger nøje. Omhyggeligt gjort.
Åbn den anden side.
Klippet fra venstre. Af en højrehåndet. Måske.
Eller af en venstrehåndet, der vil narre. Måske.
-Alarmen gik ikke. Tråden ikke rørt. -Velorienteret. I mørke, desuden.
Men hvordan kom han forbi hunden?
Hvad tror De?
-Hvad hedder han? Kan jeg tage ham? -Ja, han fik et beroligende middel.
Rolig, Rollo.
Der... Hvad tror De, det er?
-Snitsår. Hvordan fik han dem? -Fra ståltråden.
Raskin, nu er De Rollo...
En taped arm gennem nettet... Grib fat.
-Trækker han Rollo, flås halsen op. -Sådan gør han.
Han er trænet til aldrig at gø. Et slag, taper hegnet til, løber...
Rollo vågner med hovedpine, kan intet fortælle, men arbejder videre.
-Sådan kom han ind... -Nej, ud. Se trådendernes bøjning.
-Telegram, via kontoret i byen. -Hvordan kan De få telegram her?
Trylleri.
-Jeg er interesseret i indholdet. -Sikkert.
Mr Cavanaugh, klokken er ti minutter i otte.
Risikoen er lille, men den er uhyggelig.
Den kan ikke negligeres. De har ingen ret.
-Hvad handler det om? -En ømtålelig situation.
-Dr. Hoffmann vil mure E-lab til. -Hvorfor?
Han frygter, at der er blevet pillet ved kemikalierne derinde.
Vi kan ikke tage chancen. Risikoen er enorm.
Hvilken risiko?
Det er bedst, De fortæller det.
Over 40 biokemiske våben er blevet udviklet på Base 3.
Jeg holder mig til to, der blev udviklet her i E-laboratoriet.
Først: Botulin. Vi har 1.200 gram, i seks flasker.
Ti gram af dem ville forvandle en by til et lighus på fire timer.
Et "ideelt" våben, undskyld udtrykket...
...da det kun udrydder mennesker. Og oxiderer sig selv.
Det dør og forsvinder efter otte timer.
Så kan vi gå derind uden risiko. Der er gået over otte timer.
Selv om alt Botulinet er blevet spildt, er det uden risiko.
Oxideret, takket være det lukkede ventilationssystem.
Helt rigtigt. Men der er også noget andet.
Rendyrket af dr. Baxter for tre uger siden og anmeldt for tre dage siden.
-Noget ud over Botulin? -Ja, det andet våben.
Også et virus. Luftbårent. Men selvfornyende, uforgængeligt.
Det formerer sig med uanet styrke. Det dør måske aldrig.
Vi gav det et uvidenskabeligt, men meget malende navn:
The Satan Bug.
Åbner jeg flasken i luften her, dør vi alle på nogle sekunder.
Californien bliver et gravkammer på nogle timer. Inden en uge...
...ophører alt liv, og jeg mener alt liv i US A.
På to måneder er Alaskas pelsjægere, Yangtses bønder-
-og Australiens indfødte døde. Alle sammen døde!
Fordi en flaske går itu og en grøn væske udsættes for luften.
Intet kan stoppe Satan Bug.
Hvad ville dø sidst?
Måske en stor albatros over et fjernt hav-
-eller en eskimo i Arktis. Men havene vandrer jorden rundt-
-og også vindene. En dag, snart, ville de også dø.
Satan Bug findes bag døren der. En flaske. Den skal mures inde!
Forstå dette! Bliver der spildt Botulin, betyder det intet.
Men hvis Satan Bug spildes, og boksdøren står 1 cm på klem-
-er luftslusen et dødeligt miljø. Åbnes denne dør i fem sekunder-
-sker der alt det, jeg har beskrevet. Uden mindste tvivl.
Jeg bønfalder Dem, forsegl døren. De må ikke løbe risikoen.
Jeg er enig. Vi er nødt til det.
Nødt til at kontrollere, at den stadig er der og er hel, ja!
Alt klart.
Hvis hamsteren dør, er De også smittet.
-Og må ikke komme ud. -Det ved jeg.
-Fint tænkt, men går det galt... -De vil vide, om jeg holder til det?
-Ja. -Også jeg.
Eric, har du en pistol? Kommer jeg ud med visiret nede-
-så sæt døren på klem og skyd mig. Der er lavt tryk, luften suser ind.
-Du kan nå det, uden risiko. -Lee...
-Om nødvendigt så bruger jeg den. -Jeg ved det.
Der er ingen fare. Baxter ligger derinde. Død.
Botulin.
Her var for nylig et uheld. En tekniker... Nej, bare rolig.
Det lugter kun. Oxideret.
Og Satan Bug?
Rør ikke håndtaget! Fingeraftryk.
Væk!
Også Botulinet. Hver eneste flaske. Det er alt sammen væk.
Det er ikke sandt! Umuligt. Baxter gik herfra i går!
-Det blev registreret. -Det var en anden.
"Hotel Desert Air. Snarest."
-Godmorgen. Lee Barrett. -Velkommen. De har suite 15.
-Har jeg? -Ja.
-De er allerede checket ind. -Er jeg?
Lee, elskede.
-Mange tak. -Ingen årsag.
Endelig! Avisen er gennempløjet, og der er ikke mere kaffe.
-Intet tilbage til mig? -Jo da.
-Hvad fanden laver du her? -En ny strategi, elskede.
Kan du ikke lide Mata Hari-typen?
-Men telegrammet... "Snarest"? -Det fik dig hurtigt herhen.
-Uden afsender. For fanden! -Dit sprog! En kone må forbedre det.
-Ann, skat, hvad laver du her? -Her er kønt. Ligesom hemmeligt...
-Hvor er han? -15 km herfra.
-Hvem er "dække" denne gang? -Jeg.
-Du? -Du er sløv i dag, lidet smigrende.
Vi to har en weekend med afslapning her.... set ude fra.
-Hvad er der nu, Lee? -Det duer ikke.
Jaså? Jeg kender et godt sted i ørknen. Med burritos og kold øl.
-Ann, min ven... -Hej, far.
-Godmorgen, rart at ses igen. -I lige måde, Lee. Sæt dig.
-Slut på romancen. Jeg henter mad! -Nej, du skal høre det her, Ann.
-Du kom hurtigt, fra Washington. -Natflyet. Cirka to timer.
Ann tog i forvejen. Jeg skulle tale med Baxter. Vi hørte om Satan Bug.
-Baxter havde ikke fortalt det? -Først for tre dage siden.
Han var bekymret. Vi med! En svær beslutning. Hvad gør vi?
Tilintetgør det eller ej?
-Er det væk? -Ja, sammen med alt Botulin.
Jeg advarede om at sådanne projekter udfordrer. Mon Baxter tog det?
-Nej, han lå i laboratoriet. Død. -Baxter død?
To mænd trængte i går ind i E-laboratoriet og fandt Baxter.
En af dem kastede flasken mod ham og gik som "Baxter."
-Som Baxter? -Med lidt lighed...
...og Baxters hat og frakke... Folk så det, de forventede.
Den anden slap ud med byttet. Efter at Reagan stødte på ham.
-Har Cavanaugh noget bud? -Nej. Han undersøger stedet.
Men han finder aldrig noget af værdi.
-Et insiderjob, altså? -Insider-støtte, ja. Intet, der ses.
"Hvordan" er ikke det vigtige, men "hvem" og "hvorfor".
Lee, fortalte de, hvordan det nye virus virker?
Dr. Hoffmann fortalte det.
At kaste Botulinflasken er en gal mands værk.
Tre løsninger: En fremmed magt, muligt. Gangstere, usands ynligt.
-Og tredje løsning? -Som du sagde, en gal mand.
-De plejer ikke at arbejde i hold. -Jo, paranoide. Nogle gange geniale.
-Hvordan paranoid? -Den sædvanlige i US A, en Messias.
-Hvilken type Messias? -Ekstremist, højre eller venstre.
Fra "hellere død end rød" til "bomb omgående Moskva".
-En Messias, tror jeg. -I så fald, hvad er næste skridt?
Telegram eller brev til pressen:
"Menneskeheden må udslette krig, før krig udsletter menneskeheden."
Og så en trussel...
Hvor var du klokken 12 i nat?
-Hvabehar? -Dette kom for ti minutter siden.
"Menneskeheden må udslette krig, før krig udsletter menneskeheden."
"Jeg har det, I søger. Jeg befaler: Ødelæg jeres Antikrist-fæstning."
"Præsidenten skal bekræfte det offentligt."
"Som bevis for, at jeg bør adlydes, sker der en begivenhed." Anonymt.
De blev båret ind! Rutineleverance af et par kasser...
Hvordan kunne vi vide det? Vi kunne ikke ane... det er så...
Latterlig enkelt. Det enkle lykkes. Intet?
-Ingen fremmede fingeraftryk. -Kasserne var korrekt mærket.
-De kom sent om fredagen, 17.35. -Altså åbnede ingen dem.
Vi må sørge for, at intet tages ud. At alt bliver her...
Eric...
Generalen er her. Dette fik han i morges. Indtelefoneret i nat-
-fra en telefonboks i Los Angeles lufthavn.
Du godeste! Hvordan vidste de, at han var her?
-Godt spørgsmål. -Nu er der kun ét at gøre.
Se hele stedet efter i sømmene. Afhør hver eneste ansat. Pres dem.
-Og afspær hele området. -Afspærring, ja. Resten, tværtimod.
-Hvorfor det? -E-laboratoriet ved alle detaljerne.
Også de, der tog virusset. De andre ved intet. Lad det være sådan.
Lad det stå åbent. Så tvinger vi ingen under jorden.
Eric, nogen her på Base 3 har været indblandet.
Vi tier stille og håber, at de røber sig.
-Det kan give os vores chance. -Temmelig risikabelt.
Det tager lang tid at afhøre alle og tjekke hvert eneste spor.
Vi er i tidnød. Du må glemme gængse metoder.
Vi må håbe, at nogen leder os til virusset. Det eneste vigtige.
-Hvad siger vi om Baxter? -Ingenting.
-Og dette? -Det findes ikke!
Jeg informerer Raskin.
-Nå? -Mr Cavanaugh kommer.
Det er modigt af Dem at gå ind i boksen.
-Jeg vidste måske, det var ufarligt. -Hvordan?
Den, der planlagde ugerningen, var meget velinformeret.
-Jeg fx. Så jeg er øverst på listen. -Hvorfor skulle De stjæle Satan Bug?
-Det giver ubegrænset magt. -Militær magt.
Og politisk. Og penge. Det gør en til Gud på jorden. Eller Satan.
-Er det ikke fristende nok? -Hvornår kan vi have en vaccine?
Vi forskere siger ikke "aldrig", men hverken Baxter eller vi fandt noget.
Tasserly, iværksæt en katastrofeplan. Omgående.
Vores officielle holdning er, at der intet mangler.
Der er sket et mord. I øvrigt tier vi stille.
-Et mord? Hvad med dr. Baxter? -Liget kan ligge. Baxter "savnes".
-Imens efterforsker vi. -Hvordan?
-På sædvanlig måde. -Hvad skal vi gøre?
Hvad foreslår De?
Jeg bliver her på Base 3. Jeg er ikke oplagt til at gå hjem.
Jeg følger med Dem.
De kan nå mig. Jeg er i et hvilerum i Fløj D. Væk mig bare.
Generalen er her. Washington får alle detaljer.
-Jeg er på kontoret med Tasserly. -Base 3's personale?
Telegrammet. Kan der have været en læk? Det var ikke bluff, vel?
Det kan være en list. Men Satan Bug er væk...
En galning med den værst tænkelige morder. Jeg får kuldegysninger.
Af hele denne aktion...
-Hvordan var der i Florida? -Helt fint.
-Et kort besøg. -Ikke kortere end planlagt.
-Hvordan har du haft det? -Fint.
-Hvor er Ainsley? -Det ved jeg ikke.
-Hvornår kom han? -Han kom ikke.
-Hvad mener du? -Han kom ikke og ringede ikke.
-Har du ringet til ham? -Nej.
Hallo? Ja, hos dr. Ostrer. Jeg er her og laver luftkonditioneringen.
Han gik ud, men kommer straks. Skal jeg give en besked?
Ringe til hvem? Ainsley? Hvordan staves det?
A-I-N-S-L-E-Y. Javel, mr Ainsley. Hvilket nummer?
Hvad fanden nu? Plejer du at hænge ved folks bassiner?
Ja, når jeg ser den slags.
-Ostrer? -Ja, likvideret.
-Deres insider-hjælp? -Det kan tænkes.
Cavanaugh, tak.
Barrett her. Jeg er hos Ostrer. Han er død.
Myrdet, så det ligner selvmord. Han er i poolen. Detaljer senere.
Kan du tjekke en samtale for nylig til dette nummer?
Siger navnet Ainsley dig noget? Charles Reynolds Ainsley.
Netop ham. En gal millionær. Mere skør person findes ikke.
Hus i New York, Santa Barbara og et udenfor Phoenix.
Fang ham. Rør ham ikke, han må ikke ane noget. Godt.
-Hvad lavede du her, skat? -Jeg ledte efter dig.
-"Begivenheden"? -Florida.
Nu er det sket. I Key West for halvanden time siden.
Vores helikoptere filmer alt, hvad de ser fra luften.
Kystområdet er afspærret, og al søfart ledes 200 sømil ud.
-Hvordan skete det? -Lidt uklart. En lille eksplosion.
Alle i vindretningen døde bare. Pressen kan ikke holdes hen.
-Hvordan reagerer Washington? -Med behersket panik.
-Hvad er vore ordrer? -Find manden!
-Betal ham, dræb ham. -Og indtil da...?
Ja, det er mig...
Er de færdige?
Så slemt? Hvornår kan filmen være her?
Ja, han er her nu.
De hører fra mig, når jeg har set filmen.
De sender en kopi af filmen.
Cavanaugh har ikke fundet noget.
De har tjekket alt på Base 3, undtagen Hoffmann. Ham tjekker du.
Pres på om Ainsley, han er vores eneste spor. Snart mister vi grebet.
Filmen kommer til Base 3 ved firetiden. Kom straks med den.
Ring til dette nummer.
De forlod forskningscenteret i Zürich for stillingen her?
Først tog jeg bilferie i fire uger, inden jeg anmeldte mig.
-I Washington? -Først på konsulatet i Neapel.
Inden sejlturen på "Da Vinci". For fem måneder siden. Datoen...
Det står her. Man kunne ikke få fat på dem i ferien.
Ruten lå ikke fast. Jeg bilede gennem Tyrol, Brenner, Lugano.
Men hvis man behøvede mig straks... Det var "terapeutisk ansvarsløshed".
Lee! Besked om Ainsley. Han er vores mand.
Undskyld mig.
Mr Barrett.
Nyheden i radioen om Florida... Det lød, som om...
-Vi tror, det var Botulin. -Du godeste!
-Hvorfor? -Det ved vi ikke.
-Til hvad formål? -Det forsøger vi at finde ud af.
Han er forsvundet. Huset har ikke været i brug længe.
Senest sås han i lejligheden i New York. For otte måneder siden.
Vi har afhørt alle, der har talt med manden. Ifølge husholdersken...
-...skulle han på en jordomrejse. -Billetter! Rejsebureauet ved noget.
-Han er diskret, sagde hun også. -Har vi et foto af ham?
-Nej. Ingen oplysninger hos nogen. -Intet hos medierne?
Han er excentriker. Ingen fotos, ingen familie, intet offentligt liv.
Han beskrives som: "Alder cirka 50, middelhøjde, hår mellembrunt."
-"Særlige kendetegn: Ingen." -Slet ingen spor?
Vi har finkæmmet enhver høstak. Vores eneste navn ude fra-
-er forsvundet fra denne jord. Han passer helt til telegrammet.
Halvgal, skør, rig, med ressourcer...
Det er ikke bare et sammentræf.
Filmen er her.
Er der sket noget? Du lod ikke høre fra dig.
Hvad?
Jeg forstår.
Her står alt vel til.
Hvad?
Hvor?
Ja. Ja...
Ja, det kan vi.
-Nå? -Ingen tvivl.
Williams her... Tak.
Sir... vi ser netop filmen. Ingen tvivl, sagde Michaelson.
Fortalte de det hele?
Beklager, sir, det kan jeg ikke. Ingenting.
Jeg forstår. Farvel.
De måtte sige alt til pressen. Dog uden at nævne Base 3.
Hallo?
Ja?
Hvem er De? Hvem taler jeg med?
Jeg lytter. Fortsæt.
Hvem er De? Sig, hvem De er!
Læg ikke på. Jeg møder Dem, hvor De vil. Men vi må diskutere...
Telefonist? Seneste samtale hertil, spor den!
Hvorfor ikke? Det er livsvigtigt. Hvordan "umuligt"?
Jeg forstår.
Der er selvvalg hertil fra hele landet. Det tager en uge at spore.
-Afbryd ikke. -Jeg lytter. Fortsæt.
De har set det, jeg har gjort i Florida. De trodsede mine ordrer.
Fortsætter De, ofrer De hundredtusinde uskyldige.
-Los Angeles næste. 12 i morgen. -Hvem er De?
-Sig, hvem De er! -Charles Reynolds Ainsley.
Læg ikke på. Jeg møder Dem, hvor De vil. Men vi må diskutere...
Telefonist? Seneste samtale hertil, spor den!
-Vi må udsende national alarm. -For sent. Han kan være alle steder.
-Og han har flaskerne! -Vi kan ikke nå at evakuere L.A.!
Vi må forsøge. Vi forhaler tiden og håber...
-Sir, bør vi ikke opfylde hans krav? -Så er Base 3 kun begyndelsen.
-Det er bluff. Ingen gør den slags. -Tør De tage chancen?
Tag båndoptageren med. Hvorfor gemme sig her længere!
Lee, vil du tjekke...
Hvad er der?
Hvorfor opgav han sit navn? Hvorfor ikke ønske, at vi famlede...
Nej, sådan optræder en paranoid. De hørte stemmen. Et enormt ego.
-Nej, noget stemmer ikke. -Hvad?
-Jeg kan ikke sige det præcist... -Vi er på Base 3.
-Jeg tjekkede en bil med punktering. -Hvor?
1 km herfra, oven for Split Rock. Der, hvor vi engang tog foreller.
Man kan se spor i vejrabatten.
-Hvilken betydning har bilen? -Ingen. Jeg tjekker alt.
-Den punkterede her? -Bilen gled af donkraften.
Han gravede for at få den op igen, men opgav og efterlod bilen.
Kom.
Sæt dig, Ann, og hør her...
Alle tror, at den, der tog virusset, slap ud og er væk.
Insider-manden, Ostrer... er død.
Men antag, at endnu en indblandet er tilbage og ikke kan komme ud.
-Hvorfor ikke bare blive? -Han har det, Ainsley vil have.
-Og det hurtigt. -Jeg forstår det ikke.
To mænd gik ind i E-lab. En gik ud som Baxter, og en gennem hegnet.
En tredje tager alle flasker på nær to, som de tager med i Baxters bil.
-En til Florida, en til L.A. -Jeg forstår.
Antag, at den tredje har de øvrige flasker, men skal gøre en ting til.
Ekspedere Ostrer, der er en trussel. Og så kører han herhen, glad og fro.
Han kommer ud for en forbryders værste mareridt. Et simpelt uheld.
-Punkteringen. -Ja. Og så smutter donkraften.
-Hvad ville du så gøre? -Få et lift.
Og virusset? Du kan ikke tage det med og ikke efterlade det i bilen.
Hvor kan du lægge det i sikkerhed? Så du senere kan hente det-
-og hvor de holdes kølige?
-Jeg ville skjule dem i vandet. -Lige netop hvad jeg tror.
Lee!
Hvis bil var det?
Helt stille.
Meget forsigtigt...
-Jeg ramte ikke med vilje. -Stå helt stille, Ann.
-Og ham der var "dr. Baxter"? -Læg flasken tilbage i kassen.
Sæt Dem.
Der venter en samtale på kontoret, mr Cavanaugh.
Ikke skygge af dem. Vi har tjekket Barretts bil, ingen tegn på vold.
Kun nogle fodspor ved bækken. Har I hørt noget her?
Han kan være hvor som helst. De ved, hvordan han er.
Jeg forstår ikke Barretts interesse for Hoffmanns bil.
Nej. Ifølge færdselspolitiet...
-Mr Cavanaugh? Johnson på linjen. -Stil ham ind.
-Ingen spor af dem i byen. -Fortsæt med at lede.
Barrett havde spurgt, hvor Hoffmann fik punkteringen.
Men vi kendte jo til punkteringen. De fik et lift udenfor byen...
Jeg var heldig. Vejen var øde, men jeg fik et lift i bjergene...
Barrett kan ringe hvert øjeblik.
Det er nok intet. Jeg har afblæst vejspærringen, skal den op igen?
Det er der ingen grund til.
-Samtale til dr. Hoffmann. -Stil den ind.
-Dr. Hoffmann? -Ja?
Hej, Gregor. Donald her. Vi skulle jo fiske i dag.
-Ja, jeg havde noget at ordne... -Synd. De nappede godt.
Vi er ved din barak. Kom herhen til middag, ikke?
-Donald, jeg tror ikke... -Hør nu, jeg vil tale med dig.
-Det ville være hyggeligt. -De behøves ikke her længere.
-Jeff, kør doktoren hjem. -Tak. Jeg kommer straks, Donald.
Han standsede ved bækken og fandt flaskerne før os.
Her var det eneste skjulested. Jeg løb risikoen at ringe til dig...
Jeg var urolig. Han vidste det om din bil. Nu sidder vi fast her!
Vejspærringer overalt.
Rolig, Donald. Ingen mistænker os, og vejspærringerne er væk.
Mr Barrett er vist så uberegnelig, at hans forsvinden tages let.
-Los Angeles, Veretti? Efter planen? -Det er arrangeret.
-Vi tager dem med os. -Det er farligt.
De vil være vores bedste beskyttelse.
-Intet endnu. Alle er i barakken. -Hvad med direktøren?
-Ham holder vi ad vejen. -Så Barrett Dem?
-Han genkendte mig ikke. -Sker der noget derinde?
-Ingen bevægelser, ingen lyd. Nu! -Hold linjen åben.
Kan Hoffmann være indblandet? Intet i hans fortid tyder på...
Hør nu her, Michaelson... Vi må pågribe dem nu!
Afgjort ikke. Vi ved, at Barrett er med Hoffmann og to ukendte mænd-
-som Hoffmann har forbindelse til.
Vi ved, at Hoffmanns bil var vigtig for Barrett. Men mere ved vi ikke.
Ikke engang om Barrett gik derhen frivilligt.
-Tager vi dem, får vi det at vide. -Så mister vi vores eneste fordel.
-Som er? -At de fører os til Ainsley.
Og flaskerne. Flaskerne er det eneste vigtige.
Det er vor chance. De kører derfra, og vi lader dem gøre det.
Så skygger vi dem, forsigtigt. Hvis nogen presser dem, er alt tabt.
Arranger det.
I ørkenen går det fint, uden trafik. Men i bytrafik taber vi dem.
-Kører de mod L.A.'s kaos, så... -Lad os nu se, hvad de gør.
Arranger det.
Evakuering af Los Angeles er i gang.
Det er endnu for tidligt at sige, hvordan det lykkes.
Ingen ved, hvor overhængende truslen er.
Rolig. Dette er et militært øvelsesområde.
...hvis Florida-begivenheden har forbindelse til...
Jeg holder mig over og bagved. De kører stadig vestpå ad vej 17.
De lader til at fordrive tiden. De kører rundt i en cirkel. Hvorfor?
Undvigelsesmanøvre. De tager en omvej til målet.
De kan let tabes af syne. Her er bakket, og det bliver mørkt.
Lige dér kan helikopteren knap se dem uden selv at blive set.
Her er kun tre mulige veje ud... Alle er bevogtet, ikke?
-Jeg forstærker her og... -Jeg taber dem et godt stykke...
-...hvis ikke jeg går nærmere. -Nej! Genoptag i næste sektion.
-Hvor er følgebilen? -Her.
Han skal ikke gøre noget, medmindre vejen er helt fri.
-Afvent, til I har fri vej. -Forstået.
-Ingen problemer, Veretti? -Niks.
-Du ved, hvor jeg er. -Vi burde blive sammen.
Jeg kan se dem igen, ned ad bakken.
-Snart er de ude på åbent land. -Flyv til 119.30 og vis jer ikke.
-Følgebilen tager over. -Zebra kalder X-ray.
-Vær klar til at gå nærmere. -Forstået.
-Er nogen efter os? -Det ved jeg ikke.
Drej af.
De drejede af til venstre. De sagtnede farten...
En overgang kom vi meget tæt på...
-Så de jer? -Det ved jeg ikke. Måske...
-Skal vi tage dem, hvis de ser os? -Nej! Kun hvis de stopper.
-Men meddel det straks. -Forstået.
Stands der, så tjekker vi dem!
For fanden!
Zebra, kom! X-ray kalder.
Hallo? Den er død!
Kom ud, med hænderne i vejret.
Kom frem!
Vis jer!
Vi har skydevåben. Kom ud, med hænderne i vejret.
-Smid våbnet. -Sig, at jeg kaster den her...
Rør jer ikke. Gør nøjagtigt, som han siger.
De skal smide geværerne.
Smid dem.
Og pistolerne.
Forsigtigt!
Jeg svæver nu over 119.330.
-Vejen er tom. -Bliv der.
Veretti!
Pigen...
Hvorfor ikke tage hende med?
Tag hende med. Ann, kom ud herfra!
Hvad nu, for fanden?
Han vil kaste flasken herind. Gennem et af de der huller...
Vi må gribe den i luften. Hvis den knuses mod noget, er vi tre døde.
Griber vi ikke, hælder jeg dette på. Virusvæsken binder vand.
-Men det her er petroleum. -Indeholder vand. Det eneste vi har!
Hæld sand over!
Lee!
Ud!
-Zebra kalder X-ray... -Der er noget galt, Cavanaugh.
-Om to minutter griber vi ind. -Zebra kalder X-ray...
Zebra kalder X-ray...
X-ray kom!
Zebra kalder X-ray...
Zebra kalder X-ray, kom!
-X-ray, kom! -Barrett her. Kom.
-Zebra kalder X-ray. -Barrett her, kom!
X-ray kom!
Jeg knuser den! Ingen tager mig levende.
-Ingen venner. De er kun Dem selv. -Som altid.
Selv om det lykkes jer at tage den fra mig...
-...hjælper det intet... -Flasken i Los Angeles...
Evakuering er umulig. Sker der mig noget, er L.A. snart en kirkegård.
Hvis De får Deres vilje, nemlig at Base 3 ødelægges-
-vil De så føre mig til flasken og uskadeliggøre den?
Det er nok bedst, De går ind i bilen, Barrett.
På den anden side...
Et tryk på 2 kg er nok til at knuse flasken.
Det kan jeg let gøre.
Jeg kan se varevognen igen, stadig på samme vej nordpå.
-Er vores følgebil kommet til syne? -Nej.
Men der brænder noget der, hvor de kom fra. Orange flammer.
Send nogen derhen.
Hvilke planer har De nu, mr Ainsley?
Jeg fjols. Ainsley forsvinder, og "Hoffmann" dukker op, samtidigt.
Hvad skete der med den rigtige Hoffmann?
Gregor Hoffmann, Wien, ansættes af Baxter, østriger.
Dræbte De ham selv? Hvordan bluffede De som biokemiker?
Jeg er lidt af en biokemiker. Jeg blev rig på patentmedicin.
Lidt kundskaber rækker langt. Accenten var intet problem-
-efter mine år i Østrig. En berømt kemiker som Hoffmann...
-...beder man ikke om salts formel. -Men Ostrer narrede De ikke.
-Derfor måtte han også dø. -Et liv. Hundreder døde i Florida.
Da De hørte os sige, at Ainsley var "vor mand", handlede De hurtigt.
De ringede om flaskerne i bækken og til generalen for at true L.A.
De gav navnet Ainsley, vejspærringen blev overflødig, og De kunne flygte.
Rigtigt. Jeg ringede simpelthen fra Base 3. Sikkerhed er aldrig 100%.
Lad være! Godt nok er De heldig, men De er dødelig. Det er vi alle.
Tankbiler med væske til sektion B, ambulancesektionen ændret til C.
Vi gentager: Ambulancesektionen ændret til C.
Følgende skal læses hvert femte minut:
"Et vist forskningsanlæg i Sydcalifornien er lukket ned-
-og vil blive tilintetg jort." Slut på meddelelsen.
Der er han.
-Hvem er den anden? -Det ved jeg ikke.
De er anholdt, dr. Hoffmann.
Lee Barrett?
-Hvad gør De her? -En lang historie...
Stig ud.
Pas på, han har en flaske i lommen.
Giv os den.
Lige nu.
Er dette mon slutningen?
Ind i bilen...
Følg med, Barrett.
-Hvordan kom De hertil? -Vi har søgt overalt.
Hvor er pigen og de to andre? Og Cavanaugh?
Ingen svar. Vi kører Hoffmann til Base 3 uden snak, uden radio.
De gør bedst i at holde mund!
Et lastvognstog kom på tværs. Sluk motoren, den er snart bjærget.
-Nogen tilskadekomne? -Nej, han var heldig.
Et lastvognstog på tværs. Det varer ikke længe.
"Varer ikke længe". Det siger de altid. Det tager nok timer.
Så har vi det halve L.A. her og sidder rigtig fast.
Se alle de øldåser og flasker. Hvor kan folk dog? Har du ild...?
Redderen fumler mere end lastvognschaufføren.
Lige hvad vi mangler. En bedrevidende.
Og det siger du...!
Der er Deres datter. Hvad med Barrett? Og Hoffmann?
Far!
Far! Lee er død, de kastede en flaske der ved benzintanken.
De må evakuere der! Lee er død. Han der, Veretti, kastede en flaske!
Sir!
-Hvor er Satan Bug? -Hoffmann tog det i en anden bil.
-Mærke? Registrering? -En grøn Ford Sedan. FGA... 7...
-Efterlys den. -Far, I må evakuere derovre!
Rolig, flasken er uskadeliggjort. Tanken brændte ned.
Cavanaughs mænd lå døde. Men ikke Lee.
-Lee var derinde. -Ikke længere.
Ann, sagde nogen noget om Los Angeles?
-Ingenting. -Koncentrer alt om Hoffmanns bil.
Ja. Men der er mange grønne Forder. De fyre havde kun dette på sig.
Våben, penge, armbåndsur, falske kørekort...
Og nøgler. En af dem passer måske til noget i L.A.
Men hvordan fanden tjekker vi det?
Det lyder som tændingen...
Tjek benzinpumpen.
"Cavanaughs mænd"? I troede da ikke, jeg ville hoppe på den?
Nu har jeg pistolen. Stil flasken ned og gå tilbage.
-Inden jeres helikopter lander. -Hvorfor skulle jeg ikke knuse den?
Dette er slutningen. For alvor.
Sæt flasken ned eller få en kugle i hovedet.
De er vanvittig. Men vær ikke dum.
Skyder jeg Dem, eller De kaster flasken, så dør De. Og De har intet.
Vanvittig, måske. Dum, nej. Knuser jeg den, så dør jeg ikke.
Hvorfor ventede Baxter så længe med at fortælle noget?
Hvorfor sled han døgnet rundt? Vaccinen!
Jeg ventede... I forgårs blev han færdig. Og måtte dø. Også Ostrer.
Der tog De fejl. Han mistænkte mig ikke.
Men han vidste besked om vaccinen. Nu har kun jeg formlen.
Vaccinen er i mit blod. Jeg er immun. Jeg dør ikke!
De fortalte om Satan Bugs virkning. Vil De leve alene tilbage på jorden?
Skræmmeskud for at I ikke skulle finde Baxter. Men han troede mig.
Hvor dygtig var han som biokemiker?
Nogle troede, brintbomben ville sprænge verden. Det skete ikke.
Ingen ved endnu rigtig noget om dette. Teoretisk, ja. Men i praksis?
Måske udsletter det alt liv. Måske...
Helt sikkert udslettes millioner.
Skal vi prøve?
-Mr Ainsley? -Ja.
-Bilen stoppede. Vil De hentes nu? -Motorstop.
Bare rolig. Vi letter med det samme.
-Problemer, mr Ainsley? -Nej, nej.
Nå, mr Barrett? Der står stadig en flaske i Los Angeles...
-Intet? -Desværre.
-Om L.A.? Slet ikke noget? -Intet af betydning.
To ledetråde. Et kontorhus her, på ti etager. Det gennemsøges nu.
Og så dette, skrevet med rødt blæk.
"Glendale 73". Vi tjekkede alle huse, telefonnumre og taxier med 73.
Og så videre...
Verettis kragetæer, mens han ventede på Hoffmann.
Jack, tag den. De har fundet den grønne bil.
Forladt ved en restaurant og benzintank nær Palmdale.
Der var lukket. Men en vagt overfor så den parkere og to mænd stå ud.
-Han beskrev Hoffmann præcist. -Den anden?
-Sandsynligvis Barrett. -Hvad skete der med dem?
To bevæbnede mænd ventede i en sort bil. Alle steg ind og de kørte.
-Prøvede vagten at stoppe dem? -Nej.
En ting til. Vagten sagde, at en af mændene holdt... en lille flaske.
-Den sorte bils nummerplade? -Usynligt fra hans vinkel.
Eric...
Galningen Verettis kragetæer... se.
-Det kan være en flaske. -Det er en flaske.
En masse flasker. Endelig noget! Ubevidst kradser han noget ned.
Men hvad?
Linjerne ligner p-båse på en p-plads.
Se her.
-En firkant? -Som i baseball...
Et baseballstadion?
Los Angeles 47... hurtigt!
Håbløst, ikke også, mr Barrett? Og patetisk. De kan ikke flygte.
Det kan ingen. Men der er rigelig tid.
Fundet noget?
Intet!
Derovre?
Intet endnu!
Telefon...!
-Mr Cavanaugh. -Ja, vi søger lige nu. Ingenting.
Ja, dér søger vi. Selvfølgelig søger vi også der...
Der er snart ikke mere land, og tid. Hvor er flasken, mr Ainsley?
Pres mig ikke!
Du milde himmel!
Hent Olsen!
En helikopter, her. Vi har holdt alle væk fra den.
-Her. Seneste position. -Ingen stemmekontakt?
Nej. Vi aflytter 113.6, L.A. Radio. Frekvensen, hvis de tager kontakt.
Hold her...
Den er kviksølvmineret. Tab den ikke.
Nogle gange forsynet med luremine. Man klipper og... puf!
Klaret!
Ingen rører en muskel, før den er hentet...
Vi går mod Catalina. De vil slet ikke tage hen til flasken!
-De ville ikke tilintetgøre Base 3! -Forkert tænkt.
Tager De Los Angeles, tager jeg Dem. Jeg har intet at miste.
-Undtagen den her. -Jaså. Han flyver Dem til en yacht.
Og derfra meddeler De Deres vilkår.
-Nemlig. -De er alt, andre ingenting. Og så?
Og så... for første gang i verdenshistorien...
Hvad vil De give verden?
Krig? Fred? Middelaldersamfund? Udvikling? De er ligeglad.
De vil have magt. For magtens egen skyld.
Deres magt er væk! Sig, hvor flasken står.
-Deres liv mod Los Angeles! -Los Angeles bliver min gravskrift.
Kalder Los Angeles Radio. Kom!
Williams her. Vi har fulgt Dem på radaren.
Den vigtige flaske er i sikkerhed. Hoffmann over bord.
-Desværre intet om flaske nr. 2. -Fundet og uskadeliggjort.
-Og Ann? -Her!
-Hvad sagde De om Hoffmann? -Han sprang ud. Glem Ainsley.
Ainsley og Hoffmann var en og samme person.
Jeg lander på LAX. Bed dem holde udkig. Jeg er lidt uøvet...
Vi tager imod dig. Land forsigtigt, for guds skyld.
Jeg skal nok komme sikkert ned. Og De skal få flasken.
Så er alt igen som før.